Der er folk som siger at feer er den rene fantasi.
De tror kun på de ting, som de kan se og gribe fat i,
mens andre siger at der er mere om snakken end som så.
At feer findes, tror de fuldt og fast i deres hjerter på.
Intet menneske havde nogensinde mødt en fe,
før en sommer, som blev helt speciel, ja, bare vent og se.
Klokkeblomst OG FEERNES HEMMELIGHED
Lyset er på vej Ud i alle verdenshjørner
Bellis og forglemmigej Vil dukke frem som himlens stjerner
Hver en knop Bliver kysset varmt af solen
Tørstig muld får endelig regn
Jordens store grønne lys bliver tændt
Hør bier summe rundt Og alle edderkopper spinder
Der er travlt hvert sekund En symfoni af liv begynder
Alle Frøken Forårs søde blomster Folder skørtet ud
Byder sommeren til dans igen
Hej, Klokke! Er du klar til din første sommer på fastlandet?
Ja, mon ikke! Der er bare så smukt herinde.
Tænk at vi virkelig skal være her hele sommeren igennem.
Hvad venter vi på? Hvem kommer først?
Det bløde græs må duve med Når brisen bruser blidt af sted
Dyk i farvehavets svimlende sug
Skønt at høre fuglesang Pible frem ved solopgang
Flyver rundt og glemmer alt det vi sku'
Hej, små venner.
Det bliver sommer nu
Der har vi den, Klokke. Felejren!
Alle feers vingebrus
Trækker os mod forårsrus
Og snart får alle travlt med det der skal gro
Det bliver sommer nu
Hej med dig, Ost!
Det bliver sommer nu
- Har du haft en god flyvetur? - Pas på dernede!
- Hold hende lige! - Ned i gear, Bobble!
- Sandelig en flot landing, Klang! - Mange tak, Bobble!
Drenge, I har vist taget lidt for meget med?
- Kom nu, Klokke. Lad os gå indenfor. - Indenfor?
Klokke, felejren ligger ikke ude under åben himmel.
Vi er nødt til at holde os skjult for menneskene.
- Er vi? - Ja.
Det er derfor felejren ligger herinde.
Cikader, en ad gangen. Dig, dig, og dig. Også dig.
Det er ligesom hele Drømmehaven under ét træ!
Blus!
Sikke nogle fine silkegardiner.
- Fungerer vævene som de skal? - Ja, takket være dig, Klokke.
Næste. Næste. Næste.
- Virker bi-striberen godt? - Som en drøm, Klokke. Tak!
- Kan jeg hjælpe dig med vognen? - Nej den kører som smurt.
Det glæder mig at høre.
Her er første uges forråd.
Jeg smutter. Jeg skal levere tryllestøv til de andre felejre,
men vi ses igen om et par dage.
Og Klokke? Bare rolig. Du skal nok finde noget at reparere.
Det håber jeg.
Og mens jeg venter, vil jeg tage ud og finde nogle tabte ting.
Øjeblik, lille frøken klunsefe.
Du har da ikke tænkt dig at gå hen til menneskehuset, har du?
- Er der et menneskehus? - Nej! Jeg mener, ja, men nej.
- Vi holder os væk fra mennesker. - Iridessa!
- Det ved Klokkeblomst da godt, ikk'? - Definer "holder os væk."
- Det her bliver en lang sommer. - Gnavpotte.
- Du ved jo hvordan Vidia er. - Nej, luften, den lugter gnaven.
- Jeg tror der er et uvejr på vej. - Hold nu op, Silvia.
Solen skinner, luften er varm. Det er en vidunderlig dag.
Klokkeblomst.
Så nåede vi endelig frem, far. Det er præcis som jeg husker det.
Ja, naturligvis, min skat.
Der er bækken og skoven og engen!
Jeg ville ønske det var sommer hele året rundt!
Ja, Lizzie.
Klokkeblomst. Hvad laver du her?
Vidia, det er fantastisk! Det er en karet, der kører helt af sig selv!
Der er ingen hest. Det er rigtigt, se.
- Kan du se en hest deroppe? - Nej.
Det er en hesteløs karet! Vil du ikke vide hvordan den fungerer?
- Nej, egentlig ikke. - Det vil jeg også.
Jeg tror de hjul bevæger sig fordi den her kædedims roterer.
Og jeg tror det der får kæden til at rotere er den her store...
Jeg er ligeglad, Klokkeblomst. Du skal ikke være så tæt på menneskehuset.
Hvad nu hvis de ser os?
Hold nu op med at flagre rundt derinde. Det er alvor!
Ved du hvad, Vidia? Jeg tror det er den her der driver det hele!
Det her, er derfor at pot og pandefeer skal holde sig væk fra fastlandet.
Sker der noget når jeg gør det her?
Nå? Sker der noget? Vidia, du er jo drivvåd.
Det siger du ikke.
Far, far, far! Må vi tage teen og kagerne med ud i haven
så vi kan sidde udenfor?
- Så bliver det ligesom en skovtur. - Ikke lige nu, Lizzie.
Jeg skal først have pakket kufferten ud og gjort klar i huset.
Far, se! Sikke en vidunderlig sommerfugl.
Du milde. Ganske enkelt forbløffende.
Hvor er den bare smuk. Hvad er det for en slags sommerfugl?
At dømme ud fra epidermismembranen er det tydeligvis en apatura iris,
men vingerne har jo to fuldkommen forskellige mønstre.
Og det er nærmest en umulighed.
Det er vel bare sådan som feerne har valgt at male den.
Lizzie, det er ikke feer der maler sommerfuglens vinger,
fordi, som du ved, feer findes ikke i virkeligheden.
Jo, selvfølgelig gør de det. Beviset er lige her.
- De har dryppet maling ud over vingen. - Hør nu her, skat.
Rationelt tænkende mennesker ser folk der tror på feer som tåbelige.
- Dens vinger er helt friske. - Hvad laver du?
Dens puppe må have været ude på engen.
På engen? Far, vent!
Der er jeg lige på vej ud. Vil du ikke med mig?
Ikke nu, Lizzie. Jeg skal have ajourført min feltjournal.
Jeg skal til jobsamtale på museet i morgen aften.
Skal du allerede tilbage? Vi er jo lige kommet.
Jeg ved det, og jeg er ked af det. Men jeg er jo kun væk den ene dag.
Fru Perkins har lovet at passe dig, og jeg er tilbage så jeg kan putte dig.
- Lover du det? - Det lover jeg.
- Okay. - Det var godt, min pige.
Fri bane!
Kom nu, Vidia.
- Jeg kan ikke flyve. Vingerne er våde. - Det er rigtigt. Undskyld.
Så er du jo nødt til at gå tilbage.
Bare rolig, jeg holder dig med selskab. Vi skal nok få en hyggelig tur.
Måske ikke. Jeg tror jeg har forstået det med kareten.
Det må være de flasker med snask der får den til at køre så jævnt,
du ved, ligesom snegleslim.
Jeg vil nødig se den snegl, det slim kommer fra. Og altså først...
Her er jeres hus, små feer. Hvor I så end er.
Der mangler lige den allersidste ting.
Men jeg har stadig ikke regnet ud af hvad den gnistetråd gør.
Det kan være det er lyn der driver kareten!
Driller de våde vinger dig stadig? Her, Vidia, lad mig hjælpe dig.
Klokkeblomst, hvis du brugte mindre tid på at være skyld i ulykker,
så ville du ikke behøve at hjælpe alle andre så meget.
- Det er hårdt at høre sandheden, ikke? - Vi kan bruge dem her hjemme i lejren!
De er perfekte til den nye vogn-prototype jeg har arbejdet på.
Jeg tror at hvis jeg nu tager to eller tre og binder dem sammen,
så kan jeg lave et rigtig stærkt hjul!
Det er godt vi er på gåben, ellers ville vi aldrig have set dem.
Vidia, hvor er dine knapper?
Klokkeblomst, jeg gider ikke slæbe det menneskeragelse hjem til lejren.
- Kom så! - Kom så!
Feer velkomne
Klokkeblomst, vi har forbud mod at nærme os menneskehuse.
Det her er ikke et menneskehus. De er meget større.
Desuden, der står "feer velkomne" på skiltet.
Hvem tror du har skrevet det? Mennesker!
Fepost
Klokkeblomst, du går ikke derind.
Lad nu være med at gå derind! Hun gik derind.
Wow.
Klokkeblomst! Du spiser den ikke. Det kan være det er en fælde.
Hold nu op, Vidia. Det er helt ufarligt.
Er det det?
- Vidia. - Synes du stadig det er helt ufarligt?
Godt forsøgt, Vidia, men jeg er ikke spor bange.
Den her tingest er fantastisk.
Du kan bare ikke stoppe mens legen er god.
Åh, nej! Klokke! Der kommer nogen!
Jeg kan ikke få døren op!
Vidia, tror du jeg hopper på den der?
- Klokke! - Gad vide hvad den her gør?
Klokke! Jeg mener det! Kom ud derfra!
Øjeblik. Øjeblik.
Vidia? Vidia?
Vidia, hold nu op. Åbn den dør. Jeg er træt af dine...
Åh, nej. Hvad har jeg gjort?
Vidia? Nu er det ikke sjovt længere.
En fe!
Det er en rigtig, levende fe!
Far! Far!
Far!
- Far! Far! Far! - Ja, Lizzie.
Du gætter aldrig hvad jeg har fundet.
- Måske lidt senere, Lizzie. - Men far, far, far,
- far, far. - Du må vente lidt, skat.
- Jeg har meget travlt med mit projekt. - Ja, men far!
- Far! - Lizzie, nej.
Jeg må notere denne opsigtsvækkende opdagelse i min feltjournal.
Og her er den så.
Er det den sommerfugl vi kiggede på tidligere?
Ja, sikke et eksemplar, hvad?
Du vil da ikke tage den med til London, vil du?
Jo, det vil jeg da. Bestyrelsen ville aldrig tro mig,
hvis de ikke så den med deres egne øjne.
Nu er jeg sikker på at få den kuratorstilling på museet.
Og som seriøst arbejdende videnskabsmand
er jeg forpligtet til at dele vigtige fund med mine kollegaer.
Jeg ved det er synd for sommerfuglen, men det er der ikke noget at gøre ved.
Nå, min skat, hvad var det jeg skulle se?
Ikke noget alligevel.
Edwards havregryn
Hvor har du gemt dig?
Misse Mjav, nej! Ud! Ud med dig!
Misse Mjav!
Slem kat! Nej, nej, nej!
Bare rolig, lille fe.
Misse Mjav gør dig ikke noget, så længe du er derinde.
Uartige kat! Nu bliver du sat udenfor.
Klokkeblomst er blevet fanget af et menneske!
- Åh, nej. - Hvordan skete det? Er hun uskadt?
- Er hun okay? - Hvad siger du? Klokkeblomst?
- Hvad skete der, Vidia? - Er hun kommet noget til?
Klokkeblomst gik ind i et lille hus på engen og kunne ikke komme ud.
Døren satte sig fast.
Så dukkede der pludselig et menneske op og tog hende med,
men jeg ved hvor hun er. Vi må skynde os ud at redde hende.
Vi må hellere tage af sted med det samme!
Silvia, tror du snart uvejret går over?
Nej, det ser faktisk ud til at det bliver værre.
Men det må da være muligt at nå ud til Klokke.
Vi kan ikke flyve i regnen og engen er allerede oversvømmet.
Måske er det ikke nødvendigt at flyve.
Hvis vi tager nogle af de store blade og syer dem sammen med stilkegarn...
Ja, og vinkelskærer nogle kviste til blændgulvet.
Og så Agern som kontravægt.
Noget hurtigttørrende ahornharpiks som afstivning.
Hvad er det I to snakker om?
- Vi bygger da bare en båd! - Vi bygger da bare en båd!
- Vi skal bruge flere svampehatte, tak! - Det er smukt.
Den her skal sidde her. Den der skal sidde der. Ikke?
Den er i vinkel, Bobble.
- Kom, flere strå herovre. - Den tingest har bare at virke.
Kom med harpiksen. Du dypper den, og giver den et rask knæk.
Kom så. Kom så. Læg kræfter i venner.
Ja, sådan. Det kan jeg lide at se!
Den virker!
Nå, så er det nu.
Hey, tro...
Tillid...
- Og tryllestøv. - Tryllestøv.
Kom nu. Kom nu.
Hej igen.
Du skal ikke være bange. Jeg er rigtig flink.
Du er så lille.
Din kjole er ligesom et blad. Har du selv lavet den?
Jeg kan godt lide dine vinger. De er som funklende blonder.
Dit hår må være utrolig blødt.
Er du sulten? Måske ikke. Det gør ikke noget.
Det er heller ikke al slags mad jeg kan lide.
Det må du undskylde. Hvor er mine manerer?
Nu er der åben.
Vent, vent! Nej, bliv her! Jeg gør dig ikke noget!
Du skal ikke være bange! Jeg vil bare gerne være din ven!
Jeg lover jeg ikke gør dig noget. Jeg elsker bare feer.
Jeg har tegnet feer hele mit liv. Se!
Den tegnede jeg da jeg var tre år, den grønne lavede jeg i sidste uge.
Jeg synes selv den er meget bedre.
Jeg er også begyndt at male med de vandfarver far har givet mig.
Er det rigtigt at feer maler sommerfuglevinger?
Jeg vidste det!
Det her er nogle af mine yndlingstegninger.
Det her er en vandfe.
- Det er fordi hendes hud er blå. - Blå?
Og her er en slikfe, som bor i et slikkepindetræ.
Bor alle feer i træer, der er lavet af slik?
Gør de ikke? Hvad så med de der feringe?
Jeg har hørt at hvis man træder ind i sådan en,
så skal en fe give én tre ønsker fra sin magiske pose.
Men hvis feen ikke gør det, bliver den forvandlet til en bunke sukker,
- og så må de yngre feer... - Vent lidt.
- Trylle den tilbage... - Hvor har du alt det der fra?
Du ringler, når du taler, som en lille bjælde!
Det er altså sådan feer taler.
Nå, hvad siger du til mine feer? Og mit fehus!
Det er blevet lidt ramponeret.
- Har du selv lavet det? - Jeg forstår ikke hvad du siger.
Om det er mig der har lavet fehuset? Ja, det er det. Kan du lide det?
Døren er gået i stykker.
Men det er en fin dør med blomst og det hele, ikke?
Hvad? Er det dit navn? Blomst?
Klokke? Dit navn er Klokke.
Klokke? Blomst?
Klokkeblomst? Klokkeblomst.
Det er vel nok et smukt navn! Klokkeblomst, jeg hedder Lizzie.
Lyder alle feer sådan når de taler?
Hvordan lærer man at være en fe? Går I i feskole?
Lizzie? Hvem er det du taler med?
Min fe!
Det er fint, skat. Jeg har taget noget med som jeg tror du bliver glad for.
De her er nogle af mine gamle feltjournaler,
og jeg har valgt dem ud, som jeg tænkte ville begejstre dig mest.
Den her om sten og mineraler, ja, den synes jeg selv er interessant.
- Er der også en feltjournal om feer? - Selvfølgelig ikke, Lizzie.
Bøger som denne er baseret på fakta og videnskabelige studier,
hvilket er det absolut modsatte af dine små figurer og tegninger.
Bare fordi man aldrig har set en fe, betyder det ikke at de ikke findes.
Det man ikke har set skal man ikke tro på, uden beviser er det bare et eventyr.
Her er en helt ny feltjournal. Du er meget talentfuld, min egen,
og jeg er sikker på du snart vil få den fyldt med dine egne studier.
Ja, far.
Gid nogle af de huller i taget også var ren indbildning.
Klokkeblomst, du kan komme frem nu.
Tak fordi du viste mig din samling, men jeg er altså nødt til...
Skal du af sted?
Jeg ville ønske du kunne blive her.
Jeg er ked af det, Lizzie.
Okay, jeg forstår det godt.
Så er det vel tid til at sige farvel.
Hvad er der galt? Kan du ikke flyve i regn?
Du kan blive hos mig indtil regnen stopper.
Jeg kan vise dig rundt i mit værelse. Vi kan lege med mit legetøj.
Vi får det rigtig sjovt.
- Nu er vi ude på det dybe vand! - Jep! Sæt storsejlet!
Sætter storsejlet!
- Trim sejlet! - Trimmer sejl!
- Stor tingest forude! Hårdt til bagbord! - Hårdt til bagbord!
Jeg kan genkende den vogn her. Hold den her kurs!
- Jep, frøken Vidia. Skal ske. - Jeg håber Klokkeblomst har det godt.
Hvem ved hvilke forfærdelige ting hun måske gennemgår lige nu.
Det her kunne en fe godt vænne sig til.
Er det ikke vidunderligt? Alt i huset passer til din størrelse, Klokkeblomst.
Det er parfume. Den lugter af blomster.
Min dukke. Det er langt over hendes sengetid.
Hvor gammel er du? Jeg er ni.
Kan du lide mit dukkehus? Bor feer egentlig i huse?
Hvad er feers huse lavet af?
Det er et komfur, men det virker altså ikke.
Fortæl mig hvad din livret er. Jeg mener, udover slik.
Jeg vil vide alt hvad der er at vide om feer.
Selvfølgelig!
"Videnskabelige festudier."
Videnskabelige festudier
Hvad er din yndlingsfarve?
Grøn er også min yndlingsfarve!
Jeg må starte med begyndelsen. Hvor kommer feer fra?
Jeg mener, hvor blev du født?
Det er lidt mere indviklet at forklare.
Når et spædbarn ler allerførste gang...
En fe...
Ja. Et øjeblik.
Den gang du var barn så du sjov ud?
Et spædbarn?
Ler?
Én?
Først?
Når et spædbarn ler allerførste gang, det er der I feer bliver født.
Det er fantastisk.
Lizzie, det er kun begyndelsen.
Tro på mig selv
Havefeer hjælper græsset med at gro.
Ikke tvivle mer'
Siger du og ler
Pludselig var du her
Dyrefeer hjælper sårede dyr
Tænk at det her sker
Du kom denne vej
Og alt forandred' sig Evig sommer, liv og latter
Lysfeer laver regnbuer
Flyver ud i lyse nætter
Det var jo ikk' så svært alligevel
Havefeer maler blomster
Da du fik lært mig at tro på mig selv
Høge er fjender
- hurtige -uhyggelige - onde
Vandfeer sætter dugdråber i spindelvæv
En verden åbner sig
- laver krusninger i bække
Bli'r tegnet streg for streg
Det' mer' end bar' en leg
At ha' dig her hos mig
Jeg glemmer aldrig mer' Alt det ny' jeg ser
Glemmer aldrig mer' Alt det ny' jeg ser
Evig sommer, liv og latter
Flyver ud i lyse nætter
Det var jo ikk' så svært alligevel
Faktisk størrelse
Da du fik lært mig At tro på mig selv
Okay, alle sammen, hør godt efter.
Denne vej fører os lige hen til menneskehuset.
Hvor langt er der så fra vejen ind til huset, tror du?
Ikke så langt. Spørgsmålet er bare hvor oversvømmet der er.
Du har fat i noget.
Men jeg vælger at være optimistisk.
- Vi er snart fremme hos Klokke. - Helt enig, Silvia.
Vi er der næsten.
Se selv, det går jo over stok og sten nu.
Kan I mærke det? Vi sejler hurtigere.
Hey, venner! Vi styrer direkte mod et vandfald!
Hellige haletudse! Vi må skynde os at vende!
Slæk på skøderne og gør klar til at bomme!
- Hvad? - Hvad?
Slæk på skøderne og gør klar til at bomme!
- Hvad? - Hvad sagde han?
Løsn rebene og vend sejlene!
- Åh, nej! - Pas på!
Mand over bord!
Hårdt til bagbord! Hårdt til bagbord!
Vend båden! Vend båden!
Venner! Vi er ved at løbe tør for flod!
Det går nok, vi skal bare bruge en lille smule mere.
- Rosetta, hold fast i mine fødder. - Hvad?
Hold fast! Vi ryger lige lukt ned!
Åh, nej!
Hold godt fast!
- Hvem er i live? - Ikke mig.
Heller ikke mig. Jeg kan ikke finde en puls! Den er der ikke!
Det er altså rigtigt, jeg kan ik... Der var den.
Undskyld!
Vi kommer vist til at gå resten af vejen.
- Men i hvilken retning? - Vi aner jo ikke hvor vi er.
Alting ligner jo hinanden hernede fra.
Hvordan skal vi finde ud af hvad vej vi skal gå?
Klang! Hvor har du fundet den?
Det ved jeg ikke. Den lå her på jorden. Er det din?
Nu ved jeg hvor vi er.
Klokkeblomst, hvor er det spændende. Mange tak.
Jeg vidste slet ikke at det var feerne der fik årstiderne til at skifte.
Jeg troede det havde noget at gøre med jordens akse
- og dens rotation omkring solen. - Det er det vi vil have jer til at tro.
Jeg tror vi har forklaret det hele nu. Jeg håber far bliver imponeret.
Og nu den store finale.
En model af feernes land, Drømmehaven.
Den virker! Klokkeblomst, jeg glæder mig sådan til at vise far den.
Klokkeblomst? Er der noget i vejen? Klokkeblomst?
Undskyld! Lad os gå ned og vise din far den.
Det ser ud til at regnen er stilnet lidt af.
Det betyder vel at du kan flyve hjem til dine venner nu.
Måske kan den her hjælpe dig.
Ja.
Du er bare sådan en klog fe.
Pas godt på dig selv.
Jeg vil aldrig glemme dig, Klokkeblomst.
Du må hellere skynde dig. Omslaget i vejret holder ikke ret længe.
Farvel.
Jeg vil heller aldrig glemme dig, Lizzie.
- Far, se! - Ikke lige nu, Lizzie.
Jeg har hænderne fulde som du nok kan se.
Jeg har lavet den specielt til dig, far. Den er præcis ligesom din feltjournal.
- Fyldt med masser af fakta. - Ja, ja, det lyder glimrende,
men jeg står midt i en potentiel katastrofe her.
Jeg kan ikke se på den nu.
- Men, far, det er en feltjournal, og... - Jeg har ikke tid.
Jeg er nødt til at gøre noget ved alle de lækager
inden de ødelægger mit arbejde.
- Hvornår har du tid til at kigge på den? - Måske lidt senere.
Det siger du altid.
Klokkeblomst!
Du kom tilbage! Hvor er jeg glad for at se dig.
Klokkeblomst, far har slet ikke tid til at se feltjournalen.
Det tror jeg godt jeg kan fikse.
Vidia, er du sikker på, det er den rigtige retning?
Ja. Klokkeblomst og jeg gik forbi her, jeg skal bare have fundet vejen.
Vejen? Hvilken vej?
Den vej!
Det er ikke en vej. Det er en flod fuld af mudder.
Men så må vi jo bare finde en bro.
Eller være spontane og springe på hovedet i.
Her er ikke dybt. Vi kan godt gå over.
Nej, jeg bryder mig ikke rigtig om mudder.
- Men du er jo en havefe! - Ja, det er mærkeligt, ikke?
- Rosetta! - Rosetta!
Okay, slap af. Jeg kommer.
Det er smattet. Hvad var det?
Hun sidder fast!
Jeg kan altså godt selv komme fri tak.
Okay, okay.
Hvis en af jer giver mig noget jeg kan tage fat i.
- Forstået! Klang, redningsanordning. - Jep, Bobble. Du kan regne med os!
Lad os gøre et forsøg.
Kan I høre det? Hun er ved at komme fri.
Det tror jeg altså ikke.
- Kom nu, skynd jer! - Hiv! Hiv!
Hiv!
Hallo? Er der nogen derude?
Er der nogen?
- Tag fat! Skynd dig! - Er du blevet vanvittig?
Stol på mig. Og hold godt fast.
Mystisk.
Vi fandt en...
...Redningsanordning. - Du skræmte kronbladene af mig!
Er vi gået glip af noget?
"Sikke et nydeligt testel. Jeg er umådelig imponeret."
Og så siger jeg, "Mange tak, Klokkeblomst.
"Det var pænt sagt."
Du stritter med din lillefinger, sådan her,
og det er sådan man holder et rigtigt teselskab.
Godnat, Lizzie.
Det var bed...
Nu går jeg i seng.
Der er bare ikke nok timer på en dag.
Godmorgen, Klokkeblomst. Jeg håber du har sovet godt.
Jeg har faktisk slet ikke sovet. Men det er lige meget.
Jeg synes du skulle tage at gå ned til din far.
- Lizzie? - Ja, far?
Godmorgen, min pige. Det er holdt op med at dryppe fra loftet.
Jeg ville bare sikre mig at alt var i orden herinde.
Alt er fint. Ikke det mindste dryp herinde.
Sært. Det er som om de har lappet sig selv.
Det øser stadig ned derude.
Jeg forstår simpelthen ikke hvordan det kan lade sig gøre.
Der må jo være en forklaring, som jeg ikke kan komme i tanke om.
Jeg er sikker på du finder ud det, far.
- Ud med mig. - Måske nede på dit kontor.
Du tænker altid bedst dernede. Held og lykke med det.
- Kan du lege godt. - Ja, selvfølgelig. Vi ses, far.
Det var tæt på.
Hvad laver du? Nu havde du jo chancen.
Var det derfor du lappede de huller?
Så han kunne få mere tid til mig?
Jeg har virkelig glædet mig til at vise ham den her.
Okay, jeg gør det nu.
Far, nu hvor du har mere tid,
kunne jeg måske vise dig mine videnskabelige studier.
- Sommerfuglen. Den er væk! - Hvad?
Min apatura iris med det uregelmæssige vingemønster.
Jeg ville have fremvist den på museet i aften.
Det var min store chance, og nu er den væk.
- Elizabeth, har du sluppet den fri? - Nej.
Jeg har ikke sluppet den fri.
Og da der ikke er andre end os to i huset,
er der kun én logisk forklaring på det.
- Det kan kun have været dig. - Men det var det ikke, far.
Jeg vil give dig en chance til. Fortæl mig sandheden.
Det kunne jeg godt prøve at gøre, far, men du ville ikke tro mig.
Udmærket. Op på dit værelse. Jeg er meget skuffet over dig.
Jeg kan ikke lade være at tænke på hvis Klokke havde været her,
- hvor ikke stille her så ville være nu. - Det må du nok sige.
Okay, okay. Hvem er jeg?
Det er den helt rigtige nuance!
Der er krudt i den fe, det må man give hende, hvad?
Ja, mon ikke. Faktisk er det svært at fatte at hun lod sig fange.
Ja, det ligner ikke Klokke at lade sig overmande.
- Gad vide hvad der egentlig skete? - Det finder vi snart ud af.
Jep! For hvert skridt vi tager, kommer vi tættere på Klokkeblomst.
Hun skal nok fortælle os hvad der er sket.
Hør her, der er noget jeg er nødt til at fortælle jer.
Klokkeblomst er blevet fanget på grund af mig!
Jeg smækkede døren i efter hende for at give hende en lærestreg.
Jeg prøvede at få hende ud men jeg kunne ikke få døren op.
Jeg prøvede, men jeg kunne ikke. Og nu har jeg bragt alle i fare.
Jeg er virkelig ked af det.
Søde ven, det er ikke din skyld.
Vi ved da godt at Klokke kan rode sig ud i problemer helt selv.
Hvad var der ikke sket hvis du ikke havde været der, Vidia!
Jeg ved ikke hvad jeg skal sige.
- Hvad med tro... - Tillid...
- Og... - Og...
Og tryllestøv.
- Og tryllestøv! - Og tryllestøv!
Kan du nå toppen, Klang?
- Jeg er der næsten, bare lidt højere. - Her, nu skal jeg.
Godt, kan du se noget deroppe?
Nej! Der er en stor bygning i vejen.
En bygning, det er et hus. Klang! Vi har fundet det!
- Hvad har vi fundet? - Huset! Hop ned.
- Undskyld. - Jeg kan ikke mærke mine ben.
Det er ligegyldigt hvad jeg siger. Han tror aldrig på mig.
Det er jeg virkelig ked af, Lizzie.
Jeg er så glad for at du er her.
Du er min bedste ven.
Jeg ville ønske jeg var en fe, ligesom dig.
Så kunne jeg hjælpe blomsterne med at blomstre og tale med dyrene
og flyve rundt sammen med de andre feer dagen lang.
Det ville være sjovt.
Hvor skal vi hen?
Sig mig hvad foregår der deroppe?
Jeg skulle have fremvist den på museet i aften.
Og nu er sommerfuglen væk.
Du milde! Jeg flyver!
Se lige mig! Jeg er en fe!
Kysten er klar!
- Undskyld. - Forsigtig.
- Pas på mit øre. - Undskyld.
- Og min næse. Forsigtig.
- Undskyld. - Jeg kan ikke se noget!
Klokkeblomst er på første sal. Den lille pige har sat hende i et bur.
I et bur?
Der er også et stort menneske i huset,
som ikke kan lide noget med vinger. Han sætter dem op i udstillingskasser.
- Skønt. Ellers noget? - Ja. Katten.
Kat! Hvilken kat?
- Den kat! - Den kat!
Faunia, det er dig der er dyrefeen, hvad skal vi gøre?
- Faunia? - Flyv!
- Vores vinger er våde. - Og der går lang tid før de er tørre.
Løb!
- Klang! - Skynd dig!
- Klang! - Jeg er okay.
Vi skal stadig hen til trappen. Nogen idéer?
Hvis vi bare kunne bygge en bro eller sådan noget.
- Selvfølgelig. En bro! - Venner? Venner?
- Men en bro bygget af hvad? - Venner!
Klang! Du er genial!
Det var da ingenting.
Lad os komme i gang.
- Vi skal bruge flere tallerkner! - Begynd at sende dem op, Klang.
Javel! Her kommer de!
Der er flere på vej. Davs!
Vi har mere end vi kan gabe over her!
Nej, nej, nej.
Pas på!
Kan du så komme væk!
Rosetta! Er det her, det jeg tror det er?
Det er nøjagtig det du tror det er. Katteurt!
I redder Klokke og så tager vi os af katten!
Okay!
- Lizzie? - Jeg kommer nu, far!
- Lizzie? - Godaften. Kan jeg hjælpe med noget?
- Hvad foregår der herinde? - Ingenting.
Ingenting? Det lød ellers som en hel flok elefanter.
Hvordan er det her ser ud? Har en tornado været herinde?
- Så slemt er det da ikke. - Ikke så slemt?
Bøgerne ligger spredt ud over gulvet, der er legetøj alle vegne
og du har revet dine gardiner i stykker. Hvad?
Hvordan har du dog lavet fodaftryk i loftet?
Det er simpelthen for meget.
Et raseriudbrud af det omfang er uacceptabelt.
Jeg har ikke haft noget raseriudbrud!
Hvordan er det her så gået til? Og sig sandheden denne gang.
Hvis jeg fortæller dig sandheden, vil du alligevel ikke tro mig.
Elizabeth, sandheden.
Jeg fløj rundt herinde. Min fe viste mig hvordan.
For himlens skyld. Er det din fantasife der har gjort det?
Nu må du holde op med det sludder!
Men det er ikke sludder, far. Det er sandheden!
Du påstår du har en fe boende på dit værelse?
Ja! Og jeg kan bevise det.
Prøv at se alle de ting jeg har skrevet.
Er det det du har brugt tiden på?
Feltjournaler skal fyldes med fakta, ikke eventyr.
Men, far, det er fakta!
Jeg forstår ikke de her tåbeligheder. Du har et stort talent.
- Hvorfor spilder du det? - Hvorfor kan du ikke bare tro på mig?
Jeg tror på det der findes i virkeligheden,
og det er på høje tid at du begynder at gøre det samme.
Far, vent!
Jeg ved godt det er svært for dig at forstå,
men det her er alt sammen indbildning.
- Nej! De findes! - Jeg vil ikke diskutere det mere.
Men far!
Det...
Se! Det var jo det jeg sagde! Feer findes virkelig!
Du skal ikke være bange. Hun gør dig ikke noget.
Det er ganske forbløffende!
Er hendes vinger ikke bare smukke?
Jo, meget lig apoidea. Eller, nej, nej, odonata.
Se lemmernes proportionalitet med kraniets radius.
- Fascinerende! - Hun er helt magisk.
Hun er en form for evolutionær mutation.
Hun er ikke et insekt, hun er en person.
- Akkurat! - Klokkeblomst!
Det her bliver århundredets største opdagelse!
Klokke, pas på!
- Vidia? - Skynd dig væk!
Jeg må ind til museet med den med det samme!
Far, nej!
Far, nej! Lad være, vent!
- Du må ikke gøre det! - Lizzie, jeg har ikke meget tid.
Bestyrelsen venter kun på mig indtil klokken ni.
Vær nu sød at gå ind igen.
Bare rolig, Fru Perkins kommer lige om et øjeblik.
Klokkeblomst, det er jeg frygtelig ked af!
Min far har taget din veninde med ind til byen.
- Gå, gå, gå. - Gå, gå, gå.
- Klokkeblomst? - Klokkeblomst!
Se, det er dine venner.
- Hurtigt. - Sådan. God missekat.
Hør, Lizzies far fangede Vidia i et glas, da hun ville redde mig.
- Vi må skynde os ud og befri hende. - Så er den gal igen!
- Men hvordan skal vi indhente dem? - Ja, det regner stadig.
Måske kan vi ikke flyve i regn, men jeg tror jeg kender en der kan.
Jeg er bange, Klokkeblomst.
En ting er at flyve rundt i mit værelse, men at flyve hele vejen til London?
Er det så nemt?
Jeg skal nok være tapper.
Vi skal bruge alt det tryllestøv vi kan samle.
Pigen her har en lang rejse foran sig.
Klar til afgang!
Er I klar?
Jeg håber det virker.
Undskyld, feer.
Pas nu på!
Goddag, fru Perkins. Farvel, fru Perkins.
Farvel, min ven. Flyv snart tilbage.
God idé.
Undskyld!
Lad mig komme forbi!
Der er han!
Klokkeblomst, jeg kan ikke følge med. Han kører for hurtigt.
Klokkeblomst, nej!
Nej, nej, nej, nej, nej, nej! Kom så!
Du godeste. Bare de stadig er der.
- Far! - Hvad i alverden?
Far, stop! Du må ikke tage hende med derind!
Det kan ikke passe.
Lizzie? Du flyver.
Ja, jeg gør.
Men hvordan? Hvordan gør du det?
Mine venner viste mig hvordan.
Jeg forstår det ikke.
Du behøver ikke forstå det.
Du skal bare tro på det.
Jeg tror på det.
Jeg tror virkelig på det!
Far!
Lizzie, jeg er ked af det, jeg er så ked af det.
Jeg vil aldrig tvivle på dig igen.
Vidia!
- Lad os tage hjem, far. - Jamen hvordan?
Tænk på noget der er godt.
- Løft armene og spark med fødderne! - Forsigtig!
Se, jeg tror jeg er ved at få tag på det. Se, jeg flyver!
- Ja det gør du, far! Det gør du! - Jeg kunne godt vænne mig til det her.
Der er noget jeg altid har haft lyst til at gøre. Følg med mig!
- Hej, Klokke. - Hej, Vidia.
Har du været til sådan et teselskab før?
Ja, det er rigtig sjovt.
- Hvad går det egentlig ud på? - Du løfter bare den her op.
- Sådan? - Ja. Og så holder du den frem.
- Okay! - Og så stritter du med lillefingeren.
Og så siger du, "Undskyld mig, frøken, kunne jeg bede om en lille dråbe te?"
Ja, naturligvis, frøken Klokke. En dejlig friskbrygget kop.
Ja, selvfølgelig må du også få en kop. Det her er jo trods alt et teselskab.
Og hvad med en lille kop til mig, frøken Lizzie?
Ja, selvfølgelig, Doktor.
- Nu skal jeg være der, værsgo. - Tak.
- Vil De have en sukkerknald, eller to? - Giv mig tre.
Far!
Tak.
- Er det ikke hyggeligt, far? - Intet kunne være bedre.
Og dog, at få Big Ben til at bimle kommer ret tæt på.
- Du godeste. - Lækkert.
Det kan du godt glemme alt om.
Hvor kom vi til? Åh, ja.
"Feer har mange magiske talenter. De kan tale med dyrene,
"få blomsterne til at blomstre, skabe varme sommerbriser."
Lizzie, det er vel nok en smuk tegning.
"Og nogle af dem opfinder de mest sindrige små dimser."
Nå, Klokke, så fandt du jo alligevel noget at reparere.
Ja, det gjorde jeg vist.
"De sørger for at årstiderne skifter, og hjælper naturen på mange måder.
"Men det bedste talent nogen fe kan have, er at være en ven."
Himlen er så blå, så blå
Vidunderlig at kigge på
Skal hjertet rumme mere, går det itu
Det bli'r sommer nu
Vinden blæser uden plan
Vi kan ligge hele dagen
Snakke om de tusind ting som vi ku'
Det bli'r sommer nu
Kom vi følges ad
Væk fra tid og sted
Uden mål og med
Vi bli'r bare ved
Jeg' lig'glad hvad der sker
Når bare du er her
Evig sommer, liv og latter
Flyver ud i lyse nætter
Det er jo ikk' så svært alligevel
For du har lært mig
At tro på mig selv
Stjerne, lys og klar
Det er trygt og rart
At hvis jeg mangler svar
Så får jeg det, du har
Alle nattens gys
Flygter for dit lys
Evig sommer, liv og latter
Flyver ud i lyse nætter
Det er jo ikk' så svært alligevel
For du har lært mig
At tro på mig selv
Igen
Efterår og vinternætter
Lyser op ved vores latter
Det er jo ikk' så svært alligevel
For du har lært mig
At tro på mig selv
Ja
Væk fra tid og sted
Kom, vi følges ad